Микеланджело Буонароти
Каква наслада се таи в цветята…

Превод от италиански: Драгомир Петров, 1970

chitanka.info

Каква наслада се таи в цветята…[0]

Каква наслада се таи в цветята,

върху косите златни натъкмени,

щом цвят през цвят надничат устремени,

целувайки един през друг главата.

Доволна е и дрехата богата:

пристяга тя гърдите въжделени,

отпуска ги; в страните кадифени

погалва се и витата позлата.

Но най-щастлива е връвта, която —

златотъкана, с везана пролука,

гръдта й стяга и прегръща здраво;

и поясът, обхванал кръговрата

на кръста, рекъл: ще притискам тука.

Де за ръцете ми такова право!

[0] Както съобщава Гуасти, този сонет е написан на гърба на едно писмо от „Буонарото Симони от Флоренция до Микеланджело ди Лодовико ди Буонарото, флорентински скулптор в Болоня“ с дата 24 декември 1507 г., именно по това време Микеланджело се намирал в Болоня, където изливал статуята на папа Юлий. Сонетът е вдъхновен от любовта на поета към непозната болончанка. Тази едновременно чиста и чувствена любов е въплътена в образи, характерни за живописта на „чинквеченто“-то. — Б.пр. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.